Ei!
Batšeba Everdin.
Batšeba.
Mano vardas man visuomet skambėjo keistai. Man nepatinka, kai jis tariamas garsiai.
Mano tėvai mirė, kai buvau dar visai maža, tad nėra ko paklausti, iš kur šis vardas.
Augdama pripratau būti viena.
Kai kas sako, kad net pernelyg pripratau.
DORSETAS, ANGLIJA, 1870 M.
Pernelyg savarankiška.
TOLI NUO SKUBANČIOS MINIOS
Panele!
Mano skarelė.
Pamečiau.
Jūs turbūt ūkininkas Oukas.
Gabrielius, taip.
Mano teta minėjo jus. Dirbsiu jos ūkyje per žiemą.
Čia jūsų žemė.
Man čia nevalia vaikščioti.
Galite laisvai vaikščioti.
Geros dienos, ūkininke Oukai.
Geros dienos, panele.
Ateik, Džordžai!
Šalin, Džordžai! Gana, Džordžai!
Gana!
Stovėk. Stovėk.
Džordžai, stovėk.
Šalin!
Džordžai, šalin!
Nesupranta, kada reikia liautis, Džordžas jaunasis.
O kuo vardu šis?
Džordžas senasis.
Atrodau jums juokingas, tiesa?
Jergau, juk tai ponas Oukas.
...ir po to ji turėjo tapti guvernante. Bet ji tam pernelyg smarki.
Visada tokia buvo.
Panele Batšeba Everdin!
Atnešiau jums avinėlį.
Dėkoju, pone Oukai. Mielas padarėlis.
Jis gimė per anksti, tad vargu ar išgyvens žiemą,
todėl pamaniau, gal jūs jį išauginsite.
Ačiū, jūs labai geras.
Išvirsiu arbatos.
- Aš čia ne tik dėl avinėlio. - Tęskite.
Panele Everdin, noriu jūsų paklausti,
gal sutiktumėte už manęs tekėti?
Dar niekam nesipiršau.
Ne.
Manau, kad ne.
Na...
Gal aš verčiau...
- Gal aš eisiu. - Yra dalykų, kuriuos būtina apgalvoti.
Ar jūsų kas nors laukia?
Ne, bet tai nereiškia, kad tekėsiu už jūsų.
Tuomet geros jums dienos.
Pone Oukai!
Pone Oukai! Palaukite!
Aš nesakiau, kad netekėsiu.
Tiesiog apie tai niekada negalvojau.
Turiu 40 hektarų ir 200 avių.
Kai grąžinsiu paskolą, ūkis liks mums.
Po metų kitų ir pianiną galėtumėte įsigyti.
Gėlių, paukščių, sienelę agurkams.
Vieną ar porą vaikų.
- Pone Oukai... - Arba daugiau.
Aš jūsų niekada nepaliksiu.
Pone Oukai, aš nenoriu vyro.
Nenoriu būti vyro nuosavybe.
Jei tik vestuves būtų galima atšokti be jaunikio, mielai būčiau jaunoji.
Kvailystės.
Jūs turtingesnis už mane, pone Oukai.
Aš teturiu tik savo išsilavinimą.
- Galite susirasti kur kas geresnę partiją. - Tai nėra tikroji priežastis.
Aš jums pernelyg nepriklausoma.
Jei ištekėčiau, vyras turėtų mane sutramdyti, o jūs to nesugebėtumėte.
Jūs imtumėte manęs nekęsti.
To nebūtų.
Niekada.
Likite sveika, panele Everdin.
Kas yra, seniuk?
Lik čia.
Lik čia, Džordžai senasis. Lik čia.
Džordžai!
Ne!
Viskas dabar jūsų.
Mums tai nėra malonu.
Linkime jums sėkmės, pone Oukai.
Batšeba!
Kas yra?
Širdele, atsiuntė tavo dėdės testamentą.
Kas ten parašyta?
Perskaityk.
Skaityk!
Jis viską paliko tau. Ūkis dabar tavo.
Viešpatėliau.
Rūpinkis savimi, girdi?
Pirmyn.
Sudie.
Kas su mumis, vyručiai?
Kuris jūsų, pasipuošęs šia raudona uniforma,
oriai stos tarnauti savo karalienei ir šaliai?
Pamatykite pasaulio.
Stokite į tiesą liniją priekyje, ponai.
Pone su šiaudine skrybėle, ženkite į priekį.
Mano mylimasis, štai ten.
Jūs, pone, kur šalia gražios damos.
Esate puikaus sudėjimo.
Stokite į mūsų gretas.
Eikite. Iš jūsų išeis puikus karys.
- Tokie vyrai pas mus laukiami. - Stogas virš galvos. Maistas.
Kas nori geros algos?
Atleiskite.
Eikite į Veterberio ūkį. Jei ieškote darbo,
ten jiems reikalingi darbininkai.
Nueisiu. Ačiū.
Tokią dieną jums derėtų vilkėti apsiaustą.
Frensis pasirūpins manimi.
Mes greit susituoksime.
Viso gero.
Atlyginimas geras. Šeima jumis didžiuosis.
Maistas, pastogė. Kas su mumis?
Bėkite žadinti kaimynų.
Kvieskite juos čia! Mums reikia pagalbos!
Mums reikia daugiau vyrų! Pažadinkite visus!
Kviesk brolius Smitus.
Saugokitės, ugnis plinta!
Kas čia vadas?
Netenkame šieno! Jau sudegė.
Reikia gelbėt klojimą. Eikš man padėti!
Neškite daugiau vandens! Vandens!
- Reikia išstumti. Nagi! - Aukštyn!
Aukštyn!
Nagi, stumiam!
Visi lauk! Lauk!
Vandens! Daugiau vandens! Klojimas liepsnoja!
Neškite lauk maišus, netrukus užsiliepsnos stogas!
Ką jis ten daro?
Neteksime klojimo, neteksime visko.
Džozefai, nešk šluotas, reikia čia viską sutvarkyti.
Pasitempkite, vyručiai, atjoja šeimininkė.
Pone Oukai, čia jūs?
Gal jums reikia aviganio, ponia?
Esu jums skolinga, pone Oukai.
Jei būčiau netekusi klojimo, būčiau netekusi ir savo ūkio.
Jūsų ūkio?
Aš jį paveldėjau. Mirus tėvams, jis tapo mano namais.
Mano dėdė mirdamas paliko viską man.
Dabar vaizdas nekoks,
bet anksčiau šis ūkis buvo geriausias apylinkėje.
Aš ketinu jį tokį vėl padaryti.
Gal jums tai skamba beprasmiškai.
Aš tokios prabangos nebeturiu.
Nuoširdžiai apgailestauju dėl jūsų netekties,
bet jei jums nepatogu dėl to, kaip pasikeitė mudviejų turtinė padėtis...
Tikrai ne, ponia.
Bilis Smolberis! 9 šilingai ir 8 pensai.
Džozefas Purgrasas!
- Eik, Džozefai. - Eik, vyruti.
Kepurę.
- Koks tavo darbas, Džozefai? - Įvairus.
Pavasarį šaudau kovus ir padedu pjauti kiaules, pone.
Tiksliau, ponia.
7 šilingai ir 9 pensai. Dar 9 už tai, kad aš čia nauja.
Ačiū, ponia.
Fanė Robin!
Kur Fanė Robin?
Kur ji?
Pabėgo, ponia.
Su kareiviu, ponia.
Ne kareiviu, o seržantu.
Valdytojas Peniveisas!
Štai jums 10 šilingų ir dar 10.
Už ką?
Bendradarbiavimas baigtas. Jūs atleistas.
Nesupratau, panele.
Mano dėdei gyvam esant šis ūkis klestėjo.
Po jo mirties ūkis ėmė sparčiai nykti.
Žinokite, panele.
Taip negalima su žmonėmis.
Nusprendžiau tvarkytis be valdytojo.
Pone Peniveisai, prašau paklausyti.
Kilo gaisras ir vos nesudegė klojimas, o jūsų nebuvo nė kvapo.
Man nereikalingi tokie žmonės, pone Peniveisai.
Jūs atleistas.
Tavim dėtas pasiskubinčiau.
Jūs jau susipažinote su mūsų naujuoju aviganiu ponu Ouku.
Žinote savo pareigas, pone Oukai?
Jei ne, paklausiu, ponia.
Nuo šiol jums vadovaus šeimininkė, ne šeimininkas.
Kol kas nežinau, kaip man seksis ūkininkauti, bet aš pasistengsiu.
Nemanykite, kad jei esu moteris,
nesuprantu, kas gerai, o kas ne.
Kelsiuosi anksčiau už jus.
Ir prie darbų būsiu pirma.
Aš ketinu jus visus nustebinti.
Prašau visus prie darbo.
Gal man palaukt čia?
Ne.
Nesąmonė, Lide. Tu - mano kompanionė.
- Visus? - Visus.
Aukščiau galvą, Lide. Nėra ko varžytis.
Būti čia turime tokią pat teisę kaip ir kiti.
Labas rytas.
- Lide, padėk man išdėlioti. - Taip, panele.
Ponai, grįžkime prie savo reikalų.
Prašom, pone. Pačiupinėkite, pajusite kokybę.
- Puikūs grūdai, panele. - Ačiū.
Gal mums jau metas, panele.
- Geresnių nerasite. - Puiki kokybė, užtikrinu jus.
- Spręskite pats. Jei norite kitur... - Ne, ne...
Ūkininke Stounai!
Aš panelė Everdin. Ūkininko Everdino dukterėčia.
Dėdė jumis nepaprastai žavėjosi.
Jūs, žinoma, galite pirkti kur norite,
tačiau pats matote, kad grūdai puikūs.
- Pone Stounai? - Kiek?
- 5 svarai už ketvirtį. - 3 svarai ir 10 šilingų.
Juk tai tie patys grūdai, kuriuos pirkote iš dėdės už 5 svarus.
Trys svarai ir dešimt.
Šis ponas sumokės man tinkamą kainą.
Regis, ne.
- 4 svarai. - 4 svarai ir dešimt.
4 svarai ir penki.
Tiek to.
- Lide, padėk man su šiuo ponu. - Žinoma.
Prašom pažiūrėti.
- Kiek? - 5 svarai už ketvirtį.
Gerai.
4 svarai ir dešimt.
Jis turtingas, gražus. Merginos dėl jo pameta galvas.
Seserys Teilor stengėsi dėl jo dvejus metus.
Džeinė Perkins naujiems drabužiams išleido net 20 svarų,
o pinigai kaip į balą.
Sako, jaunystėje jo mylimoji apgavo jį.
Žmonės visada taip kalba.
Moterys neapgaudinėja vyrų. Tai jie mus apgaudinėja.
Ar jus kas apgavo, panele?
Žinoma, kad ne.
Kartą vienas vyras man pasipiršo.
Bet aš nenorėjau saistytis santuokos saitais.
Kokia prabanga yra turėti iš ko rinktis.
"Bučiuokite mano pėdą, pone, nes lūpų nesate vertas."
Nieko panašaus.
Kodėl?
Ar mylėjote jį?
Ne, bet man jis patiko.
Bet dabar tai jau nėra įmanoma.
Pone Boldvudai!
Nenušaukite manęs.
Neketinau į jus šaudyti.
Aš panelė Everdin. Jūsų kaimynė.
Ūkininko Everdino dukterėčia.
Pati valdau ūkį. Tikriausiai girdėjote?
Taip, neabejoju, kad jums puikiai seksis.
Tokiomis aplinkybėmis.
Na, kaip minėjote, mes kaimynai.
Žiūrėkite, ką radau.
- Kas tai? - Paklausykite.
Rožė raudona Našlaitė melsva
Gvazdikas mielas Ir tu taip pat
Tai Valentino atvirukas. Ketinu nusiųsti tokį Džozefui Purgrasui,
kad išvysčiau panikos iškreiptą jo veidą.
Vargšelis. Gal nesuteik jam vilčių.
Tuomet gal ponui Oukui?
Ne. Ne ponui Oukui.
O kas, jei pasiųstumėme ponui Boldvudui?
Už tai, kad ignoruoja jus, pasipūtėlis.
Ponui Boldvudui?
Gal nereikia.
Kodėl ne?
Manau, jis nesupras pokšto.
Nesupras, to jam bus per daug.
- Ponas Boldvudas. - Jūs teisi. Gal ir per daug.
Todėl meskime knygą.
Lide!
Nagi!
- Atversta - Džozefas. - Ne, Dženas Koganas.
Atversta - Dženas Koganas. Užversta - Boldvudas.
Rožė raudona, našlaitė melsva Gvazdikas mielas, ir tu taip pat.
- Seržantas Trojus, 11 val. - Taip, seržantas Trojus ir?..
- Panelė Fanė Robin. - Sveiki. Eikite į priekį.
- Kur ji? - Nežinau.
Štai, ateina.
Atleisk, kad vėluoju, seni.
Ilgai laukt neteks.
Brangūs jaunieji, susirinkome čia...
- Ilgiau laukt nebegaliu. - Ji ateis.
Kaip manai, kas bus?
Nemanau, kad ji ateis, seni.
Nagi, pirmyn, eikite. Štai taip... nagi.
- Labas rytas, mano meile. - Eime.
Vesk jas šen, Džonai.
Panelė Everdin čia, tad pasistenkite. Matau tave, Koganai.
Verčiau patylėk, Lide.
Ką darai?
Gal malonėtumėte padėti?
- Nemanai, kad išdrįsiu? - Nemanau.
Štai taip.
Ji lipa.
Nuostabu, panele.
Pasitrauk iš kelio. Ei, Džozefai, žiūrėk.
Labas rytas, pone Boldvudai.
Panele Everdin, ponas Boldvudas teiraujasi, ar gali su jumis pasikalbėti.
Pone Boldvudai! Žinoma.
400 hektarų. Ir arimams, ir gyvuliams.
Greta Everdinų žemės.
Vaismedžių sodas. Šiltnamis.
Turiu neįprastų veislių kiaulių.
Gal kitąsyk.
Dėkoju.
Jūsų namai labai gražūs.
Pone Boldvudai!
Panele Everdin!
Aš trokštu...
...labai, nepaprastai...
...vesti jus.
Panele Everdin, tekėkite už manęs.
Aš...
...jaučiu...
Nors labai jus gerbiu,
nejaučiu širdy nieko, kas skatintų mane...
...atsakyti jums teigiamai.
Nusivylimas man ne naujiena,
bet aš nė už ką nebūčiau piršęsis, jei nebūtumėte man pati...
...leidusi tikėtis...
Nebent aš klystu.
Atvirukas.
Ne, jūs neklystate, bet man nederėjo jo jums siųsti.
Atleiskite man, pasielgiau neapgalvotai ir sujaukiau jums protą.
Vadinasi, jums tai buvo pokštas?
Ne. Ne pokštas.
Ne visai. Greičiau skubotas žingsnis.
Aišku.
Gal atrodau jums per senas?
Bet aš rūpinsiuosi jumis kur kas geriau, nei jūsų amžiaus vyrai.
- Neabejoju. - Saugosiu jus.
Turėsite suknelių,
dviratį vežimaitį. Pianiną.
Atrodau jums juokingas.
Ne.
Tiesiog...
Aš jau turiu pianiną.
Ir nuosavą ūkį.
Tad vyro man nereikia, nors išties esu pagerbta jūsų dėmesio.
Norėčiau grįžt namo.
Taip, aš...
Liepsiu kam nors jus parvežti.
Pone Boldvudai, nuliūdinau jus. Kokia aš bjauri.
Gal dar persigalvosite?
Leiskite man pagalvoti.
Taip.
Taip, duosiu jums laiko.
Aš palauksiu.
Dirbate iki išnaktų, pone Oukai.
Išmokykite mane.
Štai.
Sukite tekėlą.
Palenkite štai taip.
Lengvai prispauskite, tegu slysta. Sukite tekėlą.
Greičiau. Štai. Labai gerai.
- Nuožulniau. - Aš...
Užstrigo.
Norėjau paklausti,
ar šiandien vyrai kalbėjo ką nors apie poną Boldvudą?
- Kalbėjo. - Ką sakė?
Kad ištekėsite už jo dar metų gale.
Tęskite.
Noriu, kad jūs jiems paprieštarautumėte.
- Batšeba... - "Panelė Everdin", prašyčiau.
Jei ponas Boldvudas ir piršosi jums,
aš neskleisiu gandų jums užsigeidus.
Tik noriu, kad pasakytumėte jiems, kad neketinu už jo tekėti.
Galėčiau. Bet dar galiu pasakyti savo nuomonę apie jūsų elgesį.
Žinoma. Tik jūsų nuomonė manęs nedomina, pone Oukai.
Tai jau taip.
Tai kokia jūsų nuomonė?
Nederėjo jums juokauti su tokiu vyru kaip ponas Boldvudas.
Jums turėtų būti gėda dėl tokio elgesio.
Gėda? Galiu paklausti, kur būtent slypi mano gėda?
Gal kad jus atstūmiau?
Seniai lioviausi apie tai galvojęs. Ir to norėjęs.
Bet pasakysiu jums: taip žaisti su vyru, kuriam jūs abejinga, yra žema.
Nedrįskite kritikuoti mano asmeninio elgesio.
Prašyčiau palikti mano ūkį iki savaitės pabaigos.
Verčiau išeisiu tučtuojau.
Eikite. Kad daugiau čia nematyčiau jūsų.
Kaip norite, panele Everdin.
Štai, čionai.
Kas joms?
Prasilaužė pro tvorą, priėdė ankstyvųjų dobilų, nuo jų išsipūtė pilvai.
- Ir ką gi daryti? - Nieko. Išgaiš visa banda.
Visos jos nugaiš?
- Greičiausiai. - Dar viena nugaišo, panele.
Yra vienas būdas. Reikia pradurti joms šonus.
Ir įkišti tuščiavidurį vamzdelį.
Moki tai padaryti?
- Šita dar gyva. - Ne.
- Gal aš galiu? - Dievulėliau, ne.
Pora centimetrų į šoną ir papjausite avį.
Net aviganiai ne visi tai moka.
Kas galėtų?
Gabrieliau!
Gabrieliau Oukai, palauk!
Panelei Everdin tavęs reikia.
Kodėl tu vienas? Pavijai jį?
Taip, panele.
Ir ką jis sakė?
Sakė...
Džozefai!
Jis sakė, kad jums teks asmeniškai mandagiai jo paprašyti.
Ko jis toks pasipūtęs? Aš to nedarysiu.
Sakė, kad taip atsakysite. Liepė pasakyti: "Elgetos nesirenka".
Pone Oukai!
Gabrieliau!
Prašau nepalikti manęs, Gabrieliau.
Man reikia tavo pagalbos.
Pasislink.
- Noriu pažiūrėti. - Nepradėk, Lide, patylėk.
Suraskime vietą.
Tarp šonkaulių.
- O Dieve! - Ne, ne, ne.
Na...
Matau, kaip plaka jos širdelė.
- Nagi. - Nagi, mažyte.
Kelkis.
Viskas gerai, tiesa? Puiku, Pikse!
Paklok man žemai
Paklok žemai
Kad nieks manęs nematytų
Kad nieks manęs nesurastų
Kad nieks manęs nežeistų
Prašau tylos.
Kai vieną skaistų rytą Laukais aš keliavau
Gėlelės aplink žydėjo Taip kaip niekur nemačiau
Paukšteliai jau čiulbėjo
Savas gražias giesmes
Vieną skaistų rytą
Dienelės pradžioje
Panele, atėjo ponas Boldvudas.
Ačiū. Ačiū, Dženai, ačiū.
Pone Boldvudai! Koks malonus siurprizas. Prisijungsite?
Džiugu jus matyti, pone.
Padainuokite, panele.
Kad neturiu balso.
Liaukitės, panele, turite gražų balsą.
Mana miela skaisti mergele
Tu žydi it gėlelė
Tik darželį savo gerai prižiūrėk
Neleiski berneliui vogt tavų rūtelių
Neleiski vogt rūtelių
Jei jis pavogs rūtas tavas
Pamirš tave jis greit
O ten, kur augo tavosios rūtelės
Žemė piktžolėmis apžels
Kartą sodininko sūnus priėjo
Ir davė man jis tris gėles
Rausvą, mėlyną ir purpurinę
Ir krūmą rožių raudonų
Bet rožių aš atsisakiau
Ir štai stoviu po gluosniu
Kad visi aplink matytų regėtų
Kaip savo meilės netekau
Kaip meilės netekau
- Regis, mums kartu puikiai sekasi. - Pastebėjau.
Iš mūsų išeitų puikus duetas.
Noriu jums padėkoti, kad nekalbinote manęs tuo mūsų klausimu.
Nebuvo lengva ištverti.
Gal man palydėti jus atgal namo?
Ne, mėgstu vakarais apeiti ūkį, pažiūrėti, ar visur tvarka.
Tuomet galiu eiti kartu.
Daugybę kartų dariau tai viena.
Labos nakties, pone Boldvudai. Jūs buvote labai malonus.
- Kas jūs? - Atleiskite. Regis, pasiklydau.
Mes susinarpliojome. Susižeidėte?
- Ne. - Ieškau Veterberio ūkio.
- Tikiuosi, neišgąsdinau jūsų. - Mes kažkaip... susimazgėme.
- Leiskite man. - Ne, prašau leisti man pačiai.
Trumpam pakelkite koją.
Nespoksokite taip.
Regis, nesu matęs tokio gražaus veido.
Jums čia būti nederėtų. Atiduokite man lempą.
Regis, derlius bus gana įspūdingas.
Panele!
Žiūrėkite!
Kas jis, Lide?
Seržantas Frensis Trojus. Iš kilmingos šeimos, daug žadantis. Puikiai atrodo.
Išsilavinęs. Į jį buvo dėta daug vilčių.
O jis spjovė į viską ir tapo kareiviu.
- Aš to nepakęsiu. - Ką ketinate daryti, panele?
Pasakysiu jam, kad išeitų.
Seržante Trojau, primygtinai prašau jūsų išvykti iš čia tučtuojau.
Aš negaliu.
Prašau sekti paskui mane.
Kas jums nepatinka?
Prašau.
Mano žodžiai ar tai, kaip juos ištariau. Privalote žinoti.
Turbūt turit kokį vyrą, kuris jums nuolat sako, kokia jūs graži.
- Ne taip tiesmukai, ne... - Bet yra kas jus bučiuoja?
Manęs dar niekas nebučiavo.
Kodėl jūs tiesiog nepraėjote tyliai pro šalį?
Ar atleisite man?
- Ne. - Kodėl?
Nes sakote tokius dalykus...
Pasakiau, kad jūs graži.
Įdomu, ar kaunatės jūs taip pat gerai, kaip kalbate.
Geriau.
Susitikime rytoj.
Negaliu.
Nenorite?
Noriu, bet...
- Tuomet reikia. - Nereikia.
Niekas nesužinos.
Eikite.
Rytoj.
Aštuntą vakaro.
Paparčių dauboje.
Ar pasitiki manimi?
Taip.
Duodu tau savo kario žodį, kad tau nieko nenutiks.
Mano kardas bukas,
bet tu vis tiek privalai nejudėti.
Pamėginsiu.
Nupjovei sruogą.
Su šiuo kardu galiu tau gyvai odą nudirti.
- Bet sakei, kad man nieko nenutiks. - Ir nenutiko. Ničnieko.
Daviau žodį.
O dabar paimsiu štai ką.
Panele Everdin!
Galiu jus palydėti?
Mielai eičiau sau viena.
Jums nederėtų su juo prasidėti.
Jis jums per prastas.
Jis jūsų nevertas.
- Aš taip nemanau. - Kodėl? Ką girdėjai?
Tu jo nepažįsti. Tai tik gandai.
- Prietarai, nes jis kareivis. - Gerbiu kareivius. Bet ne jį.
Manau, jis neturi sąžinės.
Laikykitės atokiau nuo jo. Neklausykite jo. Netikėkite juo.
Atsikratykite jo.
O tau kas?
Nesu toks kvailas, kad puoselėčiau viltį dabar, kai jūsų padėtis daug aukštesnė.
Bet nemanykite, kad tenkinčiausi tuo visą gyvenimą.
Vieną dieną aš išeisiu iš jūsų. Galite tuo neabejoti.
Bet dabar jūs man rūpite, ir nenoriu jam leisti jūsų žlugdyti.
Tad jei jūs nieko prieš,
aš jus pasaugosiu.
Gero vakaro jums.
Ponui Boldvudui Žemojo Veterberio ūkis
Pone Boldvudai,
pastaruoju metu tapote man brangiu draugu.
Rašau jums šį laišką tik dėl to, kad nepaprastai vertinu mūsų draugystę.
Jaučiuosi pagerbta jūsų pasiūlymo. Daug apie tai mąsčiau,
tačiau turiu jums pasakyti, kad savo pačios nuostabai
apsisprendžiau
ir negaliu atsakyti jums teigiamai.
Abejojau, ar ateisi.
Kur dar man eiti?
Pasirengusi?
Neabejoji?
Kaip tau skamba?
Ponia Batšeba Troj.
Gerai?
Niuo!
F. T. IR B. E. TELAIMINA JUOS DIEVAS
Ponai! Ponios ir ponai!
Neseniai man teko garbė
ir tiesiog sėkmė susipažinti su šiuo angelu.
Jūsų ponia.
Dabar aš stoviu prieš jus, jos vyras,
jūsų ponas
ir nepaprastai išdidus vyras.
Taigi pripildykite taures
ir išgerkite į mano gražuolės žmonos -
ponios Batšebos Troj - sveikatą.
Panele Everdin, artėja audra.
Oukai, griozde tu. Kalbėk su manim.
Artėja audra. Reikia uždengti stirtas, antraip prarasim derlių.
Man reikia 5 ar 6 vyrų valandai, ne ilgiau.
- Frenkai, reikia... - Ne. Brangioji, juk tai mūsų vestuvės.
Šiąnakt nelis. Mano žmona uždraudė.
Atsiprašysiu.
Draugai!
Dar vienas dalykas.
Aš galbūt nebe seržantas Trojus,
bet liksiu kariškis šia prasme -
geriausias prancūziškas brendis...
...triguba galia vyrui.
Į sveikatą!
"Pole, gražute Įsileisk mane nors minutei"
Ji atsako: "Lipk pro langą kopėčiom
Ropškis į lovą Ir einam prie reikalo greičiau"
"Ak tos kelnės kad jas kur Negaliu atsegti"
"Čiupki peilį nuo palangės Guziką nurėžk tuojau
Ir prie reikalo greičiau"
Devyni mėnesiai praėjo Gimė vaikas netyčiom
Ot gerai, kad lipau tom kopėčiom
Ir prie reikalo greičiau..."
Gabrieliau!
Ką galiu padaryti?
Čia pernelyg pavojinga!
Aš lipu!
Štai taip.
Laikyk.
Dar nelyja.
Tuoj lis.
Čiupk mano ranką! Eikš.
Gabrieliau, kokia aš kvailė.
Visada niekinau kvailas merginas,
kurias apakindavo raudona uniforma ir...
O dabar pasielgiau taip, kaip esu prisiekusi niekada nesielgti.
Jis man papasakojo apie moterį,
gražesnę už mane moterį, kurią jis mylėjo, ir aš to neištvėriau.
Taigi, kažkur tarp pavydo ir beprotystės, ir ištekėjau.
Man nereikia tavo nuomonės, aš tik...
Draudžiu tau ją sakyti.
Eik miegoti.
Pabaigsiu čia vienas.
Gabrieliau,
ačiū tau.
Pone?
Pone Boldvudai!
Norėjau įsitikinti, kad tavo ponios derlius išsaugotas.
Puikiai padirbėjai, Gabrieliau. Jai pasisekė, kad turi tave.
Luktelėkite, pone.
Jūs nekaip atrodote, pone.
Jums derėtų eiti namo.
Taip...
Taip, eisiu.
Oukai!
Juk žinai, kad man ne itin sekasi pastaruoju metu.
Ketinau susitvarkyti gyvenimą, bet...
Nelemta.
Žinau, kad apylinkėse
apie mane pašaipiai kalba.
Bet aš noriu, kad būtų aišku viena.
Ji manęs neapgaudinėjo.
Mes nebuvome pasižadėję vienas kitam, kad ir ką žmonės kalba.
Ji man nieko nežadėjo.
Tačiau...
...Gabrieliau...
...man širdis plyšta.
Tik nė žodžio jai.
Supratome vienas kitą, taip?
Taip, pone.
IŠMĖGINKITE SAVO JĖGĄ
Sėdėk.
Ramiai. Apsisuk.
- Gal galite duoti monetėlę? - Ne, ne.
Tvok jam!
Nagi!
Tvok!
Mokėkite, pone Trojau.
Imk.
Pone, duokite monetėlę, labai prašau.
Ne.
Fanė?
Labas, Frenkai.
Labas.
Kokia tu išblyškusi.
- Ak, Frenkai! - Mieloji, tavo rankos dreba.
Man pasigirdo "Visų sielų", o ne "Visų šventųjų". Atėjau ne į tą bažnyčią.
O galiausiai kai atėjau į tą, tavęs jau ten nebuvo. Aš tavęs nekaltinu,
bet man labai sunku, Frenkai. Aš...
Ne dabar.
Mano žmona neturi tavęs matyti.
Tavo žmona?
Ponia Troj labai graži.
Ne daugiau nei tu.
Frenkai, turiu tau pasakyti. Aš nešioju tavo vaiką.
Ką?
Kas, jei pasakyčiau tau, kad padariau siaubingą klaidą?
Bet aš viską ištaisysiu.
Prisiekiu gyvybe, rasiu tau ir mūsų vaikui namus.
- Kartą jau prisiekei, Frenkai. - Ne, šįkart... Šįkart...
Eik į Budmautą, pernakvok ten.
- Vargšų prieglaudoj, Frenkai? - Tik šiąnakt. Vieną naktį.
O rytoj susitiksime 10 valandą ant tilto.
Atnešiu tau pinigų ir surasiu tau namus.
Tau viskas bus gerai, brangioji. Pažadu tau, pažadu,
aš viską ištaisysiu.
Grįžk į karietą.
Pažįsti šią moterį?
Taip.
- Kas ji? - Niekas.
Grįžk į karietą.
Frenkai...
Gali man duoti 20 svarų?
Kam?
Reikia.
Jei ir toliau loši, praloši ūkį.
- Tai skirta ne lošimui. - O kam?
Kurių galų nori žinoti? Juk tai mano pinigai.
Juk aš dirbu, tiesa?
Ne. Nedirbi.
Tu nedirbi ūkio darbų.
Nedaryk nieko, ko paskui teks gailėtis.
Šie pinigai skirti ūkio išlaidoms.
Viskas teisingai, pone Oukai.
FANĖ ROBIN IR JOS KŪDIKIS
Čia paskutinė Fanės gyvenamoji vieta.
Fanė buvo mano dėdės tarnaitė, ir mes parodysime jai pagarbą.
Gal nunešti ją į bažnyčią, tik šiai nakčiai.
Ne, neškite ją į namus.
Nuo ko ji mirė, Lide?
Nežinau, panele.
Sklido gandai, bet...
Fanė turėjo mylimąjį, tiesa?
Taip, panele.
Kariškį.
Ateikite pas mane ant aukšto pasėdėti.
Šiomis dienomis daug verkiu.
Anksčiau visai neverkdavau.
Labanakt, Lide.
Labanakt, panele.
Kas?
Kas ten?
- Negaliu likti... - Lik, lik, lik.
Nebučiuok jų, Frenkai.
Aš vis dar tavo žmona.
Ši moteris, nors ir mirusi,
man reiškia daugiau, nei tu kada nors reiškei ar reikši.
Tu man dabar niekas.
Niekas.
Ponia Troj!
Apgailestauju, jūsų vyras nuskendo.
- Tai didžiulė atsakomybė, pone. - Nesąmonė.
Nematau priežasčių, kodėl tavo gebėjimų vyras negalėtų valdyti dviejų ūkių.
Ir kodėl mūsų ūkiams neužmezgus tampresnių ryšių?
Tik pagalvok, vienas valdysi 800 hektarų.
Plius mano pelno dalis.
- Aš reikalingas panelei Everdin. - Jos ūkis visada turės pirmenybę.
- Turiu gauti panelės Everdin sutikimą. - Žinoma.
Nedrįsčiau nieko daryti be jos palaiminimo. Ir...
...tavo greitesnio apsisprendimo paskatinimui...
Čia tavo senas bičiulis.
Džordži!
Jį atvežiau iš pat Norkombo Hilo.
Pamalonintas?
Taip, pone, labai.
Tuomet galiu tikėtis tavo greito sprendimo?
Taip, pone.
Ei, Džordži!
Ateik!
Gabrieliau, tavo padėtis pasaulyje kyla.
- Žinoma, priimk pasiūlymą. - Tik tau leidus.
Jei neteksiu ūkio, nė vienam mūsų nebus ateities...
Juk žinai, kas man svarbiausia.
Tu - talentingas vyras.
Suprantama, kad turi kilti. Nenoriu tau trukdyti.
Ačiū.
Eime, Džordži.
Atleisk man... Kaip supratau, liko skolų.
Paliktų tavo velionio vyro.
Verčiau keiskime temą.
Aš galiu padėti.
Pone Boldvudai, jūs labai malonus,
bet aš nė neketinu priimti jūsų pinigų.
Aš esu nejaunas vyras,
trokštantis globoti tave visą likusį gyvenimą.
Galėsi valdyti ūkį, jei norėsi. Be rizikos.
Aš sumokėsiu tavo...
...velionio vyro skolas ir užtikrinsiu tavo ūkio finansinį stabilumą.
Tai bus tavo malonus užsiėmimas.
Mes, suprantama, išlauksime...
...padorų laikotarpį.
Bet kai būsi pasirengusi,
siūlau tau namus.
Paguodą. Saugų uostą.
Kaip savo žmonai.
Bent jau mano atkaklumas tave turėtų sužavėti.
Taip ir yra.
- Ar aš tau patinku? - Taip.
Ir tu mane gerbi?
Taip. Nepaprastai.
O ko daugiau - simpatijos ar pagarbos?
Moteriai sunku apibūdinti jausmus
ta kalba, kurią sugalvojo vyrai, kad išreikštų savuosius.
Jei tave neramina tai, jog nejauti man aistros,
troškimo...
Jei tau neramu dėl to, jog tekėsi vedama tik kaltės...
...ir...
...gailesčio... ir kompromiso, na...
...aš nieko prieš.
Kada turi atsakyti?
Iki Kalėdų.
Tai siaubinga atsakomybė.
Savo rankose laikau to vyro ateitį.
Ir sveiką nuovoką.
- Ar negalėsi jo pamilti? - Manai, kad meilė tai troškimas.
Bet dabar meilė man - apgailėtinas bei išsekęs dalykas.
Kodėl klausi manęs?
Man reikia objektyvaus žmogaus. Abejingo.
Bijau, aš ne toks žmogus.
Gero vakaro, pone Oukai.
Gero vakaro.
- Viskas. - Saugokis.
Ačiū, kad atėjai, Oukai.
Taip, labai gerai. Tik kuo daugiau papuošimų.
Ką manai?
Nesu pratęs rengti dažnus vakarėlius.
Gal kalėdinę šventę imsiu rengti kasmet?
Pakviečiau visą kaimą. Kaip manai, kas nors ateis?
- Kaip manai, ar panelė Everdin ateis? - Neabejoju, kad taip.
Ir tu, tikiuosi, ateisi.
Žinau, panelė Everdin norėtų, kad ateitum.
Galbūt, kokiai valandai.
Žiūrėk, drebu. Labai nervinuosi.
Gabrieliau, gali padėti?
- Kuo gražiau, gerai? - Pamėginsiu.
Gal moki kokį itin madingą mazgą?
Aš to neišmanau.
O apie moteris?
Ar moteris tesi pažadą?
Ar ji jau pažadėjo?
Pažadas lyg ir numanomas.
- Sakau jums, aš... - Ar ji pasielgs teisingai?
Jeigu jai taip bus patogu.
Tapai ciniškas.
Ji man ir pirmą kartą nieko nežadėjo, todėl pažado ji nėra sulaužiusi.
Šįkart ji jums irgi nežadėjo.
Bet pažadės. Šįvakar.
Žinau, kad pažadės.
Ir tuomet...
Norėjau tau pirmam pasakyti, Gabrieliau,
nes aš, regis, žinau tavo paslaptį.
Aš mačiau jus drauge.
Kaip tu kalbi su ja.
Kaip stebi ją.
Kaip rūpiniesi ja.
Ir žinau, kad ji...
...nepaprastai prie tavęs prisirišusi.
Tu elgeisi kaip tikras vyras,
ir aš, kaip varžovas nugalėtojas - nugalėjęs tik dėl tavo gerumo -
noriu tau...
...kuo nuoširdžiausiai padėkoti.
Virėjai reikia su jumis pasitarti, pone.
- Pabučiuok mane, Džozefai. - Nereikia, Lide, liaukis.
Atsiprašysiu.
Noriu atsisveikinti.
Grįžk ir pakalbėk su tomis vargšelėmis. Tu daužai joms širdis.
Aš netinku panašiems renginiams.
Aš irgi.
Norėčiau ir aš dabar išeiti.
- Man metas. - Pirma pašokite. Jūs abu.
Prašau.
Pone Oukai!
Ačiū.
Pasakyk, ką turiu daryti.
Gabrieliau!
Daryk tai, kas teisinga.
Atleisk.
Frenkai!
Juoda tau tinka.
Nors kiek ankstoka.
Tu gyvas.
Štai aš ir čia. Ištrauktas iš jūros.
Mane aptiko žvejai ir parplukdė į krantą.
Tada supratau, kad esu jau miręs, ir man tai patiko.
Kuriam laikui.
- Kodėl grįžai? - Keista.
Pasiilgau tavęs.
Neatrodai laiminga mane išvydusi.
Sakei, kad aš tau niekas.
Tikrai?
Atvirumas visų pirma.
Man reikia pinigų.
Dėl tavęs atsisakiau savo profesijos, tad nesąžininga,
jog tu valdai ūkį, turi namus, o aš - nė grašio kišenėje.
- Pinigų nebėra. - Tuomet parduok ūkį.
Eime namo.
Ne.
Pasakiau, namo.
Aš tavo vyras ir tu man paklusi!
Dieve mano.
Batšeba Boldvud
Leisk pažiūrėti.
Jei tai tave paguos, jam neskyrė mirties bausmės.
Nusikaltimas iš aistros.
Labas rytas, Lide.
Puikus derlius, panele. Seniai tokio nebuvo.
Ar spėsime iki iškris rasa?
Spėsime, panele. Sėkmė mums šypsosi.
Lide, padėk man.
Atsiprašau, išgąsdinau.
Pamaniau, kad reikia patvarkyti. Senokai čia nebuvau.
Eini į bažnyčią?
Į repeticiją. Giedu chore bosu.
Taip, girdėjau tave.
Tuomet atsiprašau.
Tikėjausi ištaikyti minutę pokalbiui su tavim.
Pastaruoju metu nekalbame taip dažnai, kaip norėčiau.
Ne.
Išvykstu iš Anglijos.
Išvyksti?
Į Ameriką.
Po 4 dienų išplaukia laivas į Bristolį. Juo ir plauksiu.
Ūkis išgelbėtas.
Norėjau pranešti iš anksto.
Ne. Juk gali išeiti kada panorėjęs.
Išvyksiu ryt iš ryto. Tyliai.
Taip bus geriausia.
Gabrieliau!
Palauk.
Gal atrodau tau keista, bet...
Sakyk, ar aš tave įžeidžiau?
Ne, visai ne.
Tau mažai pinigų?
- Mokėsiu, kiek paprašysi. - Dabar man pinigų nereikia.
- Trūksta oficialios partnerystės? - Ir ne partnerystės.
Ūkis priklauso tau vienai. Jis - geriausias visoje apylinkėje.
- Tai kodėl išvyksti? - Juk sakiau, kad vieną dieną tave paliksiu.
Neišvyk.
- Tu man draudi? - Taip, jei nori.
Aš tau draudžiu.
Tau metas imtis savo pačios mūšių.
Ir juos laimėti.
Tai taip ir atsisveikinsime?
Tikriausiai.
Gabrieliau, palauk.
Ačiū tau.
Tu tikėjai manimi ir kovojai už mane,
ir palaikei mane, kai visas pasaulis nusisuko.
Mes kartu tiek daug išgyvenome.
Ar aš nebuvau tavo pirmoji meilė?
O tu - mano?
O dabar man teks gyventi be tavęs.
Jei būčiau žinojęs...
Jei būčiau žinojęs, kad leisi man tave mylėti ir vesti tave...
Bet tu šito nesužinosi.
Kodėl?
Nes tu to neklausi!
Ar vėl atsakytum ne?
Nežinau.
Galbūt.
Tai ko tyli?
Paklausk manęs.
Paklausk.
Paklausk manęs, Gabrieliau.
TOLI NUO SKUBANČIOS MINIOS
Išvertė Egidija Tučkuvienė